Henrik gloucesteri herceg
Henrik gloucesteri herceg | |
Ő királyi fensége Henrik Vilmos Frigyes Albert herceg, királyi herceg | |
Brit királyi herceg | |
![]() | |
Henrik herceg mint Ausztrália főkormányzója 1945-1947 között | |
Életrajzi adatok | |
Uralkodóház | Windsor-ház |
Született | 1900. március 31. Sandringham House, Norfolk, Egyesült Királyság |
Elhunyt | 1974. június 10. (74 évesen) Barnwell Manor, Northamptonshire |
Nyughelye | Frogmore Royal Mausoleum |
Édesapja | V. György brit király |
Édesanyja | Teck Mária brit királyné |
Testvére(i) | |
Házastársa | Aliz gloucesteri hercegné |
Gyermekei | Vilmos gloucesteri herceg Richárd gloucesteri herceg |
![]() | |
Henrik gloucesteri herceg aláírása | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Henrik gloucesteri herceg témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Henrik gloucesteri herceg (Sandringham House, 1900. március 31. – Barnwell Manor, 1974. június 10.) brit katonatiszt, 1945–1947 között Ausztrália főkormányzója. V. György brit király és Teck Mária brit királyné harmadik fia , II. Erzsébet brit királynő nagybátyja volt.
1936-ban bátyja, VI. György brit király megkoronázása után trónörökös unokahúga, Erzsébet hercegnő potenciális gyámjává nevezték ki arra az esetre, ha a király váratlanul elhalálozna és Erzsébet még fiatalkorú lenne. A trónörökös gyámjaként az Egyesült Királyságban kellett maradnia Erzsébet nagykorúságáig.
Henrik herceg élete nagy részében a brit hadsereg katonája volt. 1974-es haláláig VIII. Eduárd után V. György leghosszabb életű gyermeke és a Szt. Patrik lovagrend utolsó tagja volt.
Fiatalkora
[szerkesztés]Henrik herceg 1900. március 31-én született a norfolki Sandringham Househoz tartozó York Cottage-ban.[1] Apja György yorki herceg, VII. Eduárd brit király utóda és Viktória brit királynő unokája. Anyja Teck Mária yorki hercegné. Szüleinek harmadik gyermeke volt. Viktória királynő 1898-as királyi adománylevele értelmében születése óta járt neki a brit királyi hercegi cím, megszólítása Ő királyi fensége Yorki Henrik herceg volt. Miután apját 1910-ben megkoronázták, megszólítása Ő királyi fensége Henrik herceg lett.
1900. május 17-én keresztelték meg a windsori kastély kápolnájában, keresztszülei többek között Viktória királynő, II. Vilmos német császár, Beatrix brit királyi hercegnő, Thyra dán királyi hercegnő és György görög királyi herceg.[2] Henrik herceg Etonban végezte tanulmányait 1913 szeptemberétől – az első világháború alatt ugyancsak itt tanult Lipót belga koronaherceg, a későbbi III. Lipót belga király.
Katonai pályája
[szerkesztés]Bátyjaival ellentétben Henrik a brit hadsereget választotta a Királyi Haditengerészet helyett. 1919-től a Sandhursti Királyi Katonai Akadémia hallgatója volt,[1] majd a tiszti fokozat megszerzése után 1919-1920-ban a Cambridge-i Egyetem hallgatója volt, majd 1921-ben a 10. Királyi Huszárezred tisztje lett. Később a Király Saját Lövészhadtestjében szolgált,[1] mielőtt 1936-ban leszerelték volna. Henrik jó atléta volt, rendszeresen krikettezett, teniszezett, hosszútávfutó volt, illetve rugbyt játszott.[3]
1936-ban lépett trónra, majd még ebben az évben lemondott VIII. Eduárd brit király, utóda Henrik herceg bátyja lett. VI. György néven. Henrik leszerelt a brit hadseregtől, hogy a királyi család tagjaként hivatalos feladataira tudjon koncentrálni.[3] 1938-ban majdnem elvállalta az ausztrál főkormányzói posztot, amit végül öccse, György kenti herceg kapott.
A második világháború kitörése után ismét aktív szolgálatba helyezték, és összekötőtisztként szolgált.[1] 1940-ben törzstiszti kocsiját légitámadás érte, Henrik herceg könnyű sérüléseket szerzett.[1] 1940-ben a 20. páncélozott dandár parancsnokhelyettesévé nevezték ki.[1] 1941-ben és 1942-ben meglátogatta Gibraltárt, majd 1942 során a Ceylonban (Srí Lanka), Indiában és Észak-Afrikában állomásozó brit katonákat.[3]
1955-ben tábori marsallá léptették elő,[1] illetve 1958-ban a légierő marsallja lett.[4]
Gloucester hercege
[szerkesztés]1928. március 31-én, 28. születésnapján apja neki adományozta a Gloucester hercege,[5] Ulster grófja és Culloden bárója címeket. 1934-ben V. György kinevezte a ír Szt. Patrik Lovagrend lovagjává, utána már csak a későbbi VI. György kapta meg a kinevezést. Halálakor Henrik herceg volt a lovagrend utolsó élő tagja.
Házassága és családja
[szerkesztés]1935. november 6-án vette feleségül Lady Alice Christabel Montagu Douglas Scottot,[1] John Montagu Douglas Scott, Buccleuch 7. hercegének lányát. Az esküvőre a tervek szerint a Westminsteri apátságban került volna sor, de Lady Alice apja pár nappal az esküvő előtt elhunyt, és a szertartást a St James's-palota kápolnájában tartották meg.
A hercegi párnak két gyermeke született:[1]
- Vilmos gloucesteri herceg, 1941–1972
- Richárd gloucesteri herceg, (1944–, a hercegi cím jelenlegi viselője)
Ausztrália főkormányzójaként
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/67/Prince_Henry%2C_Duke_of_Gloucester.jpg/220px-Prince_Henry%2C_Duke_of_Gloucester.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1b/Curtin_GGPrinceHenry_Fadden_Hughes_Menzies.jpg/220px-Curtin_GGPrinceHenry_Fadden_Hughes_Menzies.jpg)
1942-ben öccse, György kenti herceg repülőbalesetben elhunyt. György herceget eredetileg a brit uralkodót ausztráliai államfői feladatai ellátásában helyettesítő főkormányzónak (Governor General of Australia) akarták kinevezni, miután az előző főkormányzó, Sir Alexander Hore-Ruthven mandátuma lejárt. György halála után Henrik herceget jelölte a tisztségre 1943. november 15-én az ausztrál miniszterelnök, John Curtin.[3] A döntés azt jelentette, hogy Curtin szakított azzal a hagyománnyal, hogy ausztrál születésű személyeket nevezett ki főkormányzónak. Emellett egyesek felvetették, hogy Henrik herceg hírneve nem valami jó Ausztráliában. Curtin azonban kitartott döntése mellett - azzal érvelt, hogy azért választotta a királyi család egyik tagját, mert ez szorosabbra fűzte Nagy-Britannia és Ausztrália kapcsolatait, politikailag eltávolította az országot az Egyesült Államoktól és politikailag semleges döntés volt, amelyet a parlament jobb- és baloldali pártjai is elfogadtak.
„ | the presence in Australia of a member of the Royal Family would influence the despatch of British Divisions and equipment to the Pacific | ” |
– John Curtin ausztrál miniszterelnök indokai Henrik herceg kinevezése mellett |
Miután egy elsötétített óceánjárón megtették az utat Nagy-Britannia és Ausztrália között (az út során végig fennállt a veszély, hogy ellenséges tengeralattjárók megtorpedózzák a hajót), Henrik herceg és felesége 1945. január 28-án érkezett meg Sydney-be és két nappal később Canberrában beiktatták hivatalába. A hőség, a legyek, a kígyók, a patkányok és a hivatalos rezidencia elszigeteltsége ellenére a hercegi pár bátran vette az akadályokat. Két fiatal gyermekük népszerű volt az ausztrálok körében és széles körű utazásaik - Ausztrália minden államába ellátogattak - révén mindenhol bekapcsolódhattak a világháború végét ünneplő rendezvényekbe.[3]
Henrik herceg jól viselte a hivatalával járó feladatokat, kivéve amikor házigazdát kellett játszania és vendégeket fogadnia - félénk természete[1] miatt nagyon merevnek és visszahúzódónak tűnt az ausztrálok szemében. Amikor Curtin 1945-ben meghalt, utódjaként a herceg Frank Forde-ot nevezte ki miniszterelnöknek. Henrik herceg 1947. január 17-én repülőn hagyta el Ausztráliát, mivel dél-afrikai körútja alatt régensként kellett helyettesítenie bátyját, VI. György királyt.[1] Távozása előtt még utolsó gesztusként az ausztrál kormánynak és népnek ajándékozta magánrepülőgépét.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/85/Australia_stamp_Gloucesters_1945.jpg/220px-Australia_stamp_Gloucesters_1945.jpg)
Az Egyesült Királyságba való visszatérése után Henrik herceg és felesége a Northamptonshire-ben található Barnwell Manorba költözött, miközben londoni rezidenciának megkapták a Kensington-palota egyik lakosztályát. Továbbra is részt vettek a királyi család hivatalos eseményein és képviselték az uralkodót különféle alkalmakkor. Henrik herceg elsősorban kórházakat, fiatalokkal foglalkozó intézményeket látogatott. 1953-ban részt vett unokahúga, II. Erzsébet koronázásán. 1965-ben még visszatértek egy látogatásra Ausztráliába. A királynő képviseletében más tengerentúli utakon is részt vettek.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ef/Obverse_of_%24100_banknote%2C_Canada_1935_Series%2C_English_version.jpg/220px-Obverse_of_%24100_banknote%2C_Canada_1935_Series%2C_English_version.jpg)
Utolsó éveiben számos kisebb agyvérzést szenvedett.[1] 1972-ben idősebbik fia, Vilmos herceg elhunyt egy repülőbalesetben.[1] Henrik 1974. június 10-én halt meg, utána fia, Richárd örökölte a hercegi címet. Özvegye megkapta II. Erzsébet engedélyét, hogy haláláig az Alice hercegnő, gloucesteri hercegné címet használja, ezzel is megkülönböztetve magát Richárd feleségétől (aki szintén jogosult volt a gloucesteri hercegné címre). Alice hercegnő 2004-ben halt meg, a brit királyi család leghosszabb életű tagjaként.
Címei és kitüntetései
[szerkesztés]Címei
[szerkesztés]- 1900. március 31. – 1901. január 22.: Ő királyi fensége Yorki Henrik herceg
- 1901. január 22. – 1901. november 9.: Ő királyi fensége Cornwalli és Yorki Henrik herceg
- 1901. november 9. – 1910. május 6.: Ő királyi fensége Henrik walesi herceg
- 1910. május 6. – 1928. március 28.: Ő királyi fensége Henrik brit királyi herceg
- 1928. március 28. – 1974. június 10.: Ő királyi fensége Gloucester hercege
- csak Ausztráliában: 1945. január 30. – 1947. március 11.: Ő királyi fensége és őnagyméltósága Gloucester hercege, Ausztrália főkormányzója
Kitüntetései
[szerkesztés]- KG: A Térdszalagrend lovagja (1921)
- KT: A Bogáncsrend lovagja (1931)
- KP: A Szt. Patrik-rend lovagja (1934)
- GCB: A Bath-rend nagymestere és nagykeresztes lovagja (1951)
- GCMG: A Szt. Mihály és Szt. György-rend nagykeresztes lovagja (1935)
- GCVO: A Királyi Viktória Rend nagykeresztes lovagja (1922)
- GCStJ: A Szent János Tisztelt Rendje házfőnöke
- Királyi Viktória Lánc
- Krizantémrend, 1929 (Japán).[6]
Katonai kinevezései
[szerkesztés]- A Királyi Inniskilling Lövészezred tiszteletbeli ezredese
- A Skót Őrezred tiszteletbeli ezredese
Származása
[szerkesztés]Címere
[szerkesztés]Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ a b c d e f g h i j k l m n Oxford Dictionary of National Biography
- ↑ Yvonne's Royalty Home Page – Royal Christenings. [2011. augusztus 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. május 23.)
- ↑ a b c d e Gloucester, first Duke (1900-1974). Australian Dictionary of Biography. (Hozzáférés: 2011. május 23.)
- ↑ Supplement 41409, 1958. június 3. (Hozzáférés: 2011. május 23.)
- ↑ Yvonne's Royalty: Peerage. [2011. június 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. május 23.)
- ↑ "Imperial Garter," Archiválva 2011. november 23-i dátummal a Wayback Machine-ben Time Magazine, 13 May 1929.
- ↑ Miroslav Marek: Wettin 8 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2009. április 30. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Wettin 6 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2007. június 15. [2015. szeptember 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Welfen 7 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2004. november 19. [2015. január 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Wettin 8 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2009. április 30. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Oldenburg 7 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2009. április 24. [2008. április 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Oldenburg 5 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2007. december 14. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Brabant 8 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2004. július 30. [2021. május 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Brabant 10 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2009. április 24. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Oldenburg 3 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2009. január 23. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Wettin 9 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2009. április 30. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Wurttemberg 4 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2009. január 30. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Nassau 6 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2004. május 24. [2020. szeptember 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Rhédey de Kisréde 2 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2008. december 20. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Welfen 7 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2004. november 19. [2015. január 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Mecklenburg 7 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2009. január 23. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Brabant 10 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2009. április 24. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
- ↑ Miroslav Marek: Nassau 5 (angol nyelven). Genealogy.eu, 2007. június 15. (Hozzáférés: 2015. május 5.)
Külső hivatkozások
[szerkesztés]- Marylin's royal blog: Prince Henry, Duke of Gloucester (angolul)
- Australian Dictionary of Biography - Prince Henry (angolul)
- Henrik gloucesteri herceg oldala a Facebookon (angolul) (a szöveg az angol Wikipédiáról származik)
- Fotók Henrik hercegről a YouTube-on